kategorie:
Veřejný interiér I
Ing. arch. Eva Heroldová
![](/images/photo/11498.jpg)
HOTEL CLEMAR, ZNOJMO
Hotel se nachází v samém centru města v původním renesančním domě. Dům je národní kulturní památkou, která si i přes mnoho úprav a dostaveb pořád zachovává svoji středověkou malebnou atmosféru. Při přestavbě vzniklo 7 apartmánů a pokojů, které si zachovaly svoji něžnou ponurost okořeněnou o přírodní použité materiály a keramická krajková světla či květované látky na postelích.
HOTEL CLEMAR se nachází přímo v srdci města Znojma, v jeho severozápadní části historického jádra na Václavském náměstí. Je to řadový renesanční dům, přízemní s charakteristickým rovným atikovým polopatrem, vystavěný na protáhlém středověkém městišti, jako mírně zalamující se hloubkový dvojtrakt s nezastavěným dvorem. Průjezd v přízemí domu tvoří výraznou prostorovou dominantu a zároveň komunikační linii ve spojení náměstí a dvora, velmi výhodnou pro funkci hotelu. Dům je národní kulturní památka s bohatou historií, při které se tají dech a při níž i utržil několik desítek přestaveb, dostaveb, úprav, ran a šrámů. I přesto si zachovává svou středověkou malebnou atmosféru.
Majitelé dům koupili před čtyřmi lety, jako součást většího komplexu objektů., které se propojují velkým dvorem a do něhož je navíc z Václavského náměstí vklíněný malý domek jiného majitele, jehož vstup je řešen z průjezdu domu. Komplex funguje od 90. let jako penzion. „Náš dům“ však čekal na svůj čas. Měl vyhotovený i stavební projekt, avšak po 25 ti letém uležení již nekompatibilní se současnými technickými a požárními předpisy. Byl ale také v rozporu s památkovou péčí a v disharmonii s geniem loci domu. Původně jme byli osloveni na návrh interiérů 7 pokojů a apartmánů, po zjištění uvedených skutečností se naše zadání rozrostlo o řešení problematiky jako celku.
Byl to tvůrčí proces a hledání cesty. Zjišťování stavu konstrukcí, postupné objevování souvislostí, očištění dispozic a konstrukcí a hledání míry, kde zastavit čas a kudy se ubírat k současnosti. Tak abychom zachovali středověkou atmosféru a k ní připojili novou současnou funkci, dle přání majitelů – deluxe zážitkové apartmány a pokoje superior
Ze 7 apartmánů se dokončilo pět. Dva se připravují na další etapu, mezi nimi je renesanční trámový strop, který čeká na restaurátorské práce.
I průjezd domu zůstává prozatím v původním stavu. V přední části je převýšen, s charakteristickým kamenným středověkým schodištěm. Dále je průjezd snížen vestavbou z 19.století, není památkově cenná, Využili jsme tedy možnosti modernějšího pojetí – posadit zde nové schodiště z 2np do podkroví a otevřít bezrámovým prosklením prostor do průjezdu, Čímž vytváříme nové vazby, vnášíme světlo do průjezdu, vtahujeme návštěvníky a umožňujeme komunikovat oběma schodištím. Pozice schodiště na dřevěném povalovém stropě si vyžádala očištění stropu, výměnu uhnilých trámů za nové, vyztužení ocelí a stažení ocelovým pásem, Vše je ponecháno v surovém tvarosloví a vnímáno při průchodu průjezdem, Nové schodiště se inspirovalo starým, zábradlí je vždy plná stěna. Tlustá zděná nebo tenčí dřevěná s hoblovanou horní plochou do měkkých linií příjemných pro dotek. Moderní tvar a v detailu mírná surovost zpracování, staré uhnilé trámy nahrazují nové, staré trámy mezi tím čekají očištěné na další nápady a využití v interiéru. Čekají na další svou funkci, jelikož s domem již srostlé jsou. Jako první novou funkci našli na dva dlouhé schody před schodištěm. A tak postupně vzniká cesta a princip přístupu i volby materiálů. Apartmány ve 2.np si ze středověké atmosféry uchovávají více než pokoje podkrovní. Ponechávají si svou něžnou ponurost, okořeněnou o přírodní použité materiály a keramická krajková světla., květované látky na postelích. ……... Zděné stěny, omítaný strop, oblé rohy, omítky uhlazené hladítky s kresbou jemných překladů a měkkostí, dveře masivní tmavé drásané s dekorem lištování – pro nejstarší prostory v domě. V mladších prostorách a v podkroví, pak jsou dveře dubové přírodní, drásané s výraznou kresbou Pokoj podkrovní se štíhlou výškou, nakloněný a vlnící se je mezistupněm. Prostoru dominuje tmavá velká dřevěná „skříň“ v níž je schovaná koupelna, již dostává více světla ze střešních oken. Pokoje podkrovní v nízkých střechách jsou již plné světla a světlých tónů, s větší mírou současnosti – prosklená stěna koupelny s neprůhlednou částí dodává pokoji větší lehkost a světlo, také průhled na běžící dlažbu z koupelny až pod vanu a zpět. Skříně v podkrovních pokojích jsou řešeny jako sádrokartonové niky zavěšené z šikmých stěn, s osazenými nábytkovými díly, zrcadlem a barem. Ve všech místnostech najdeme černý kov jako spojující element, kliky na dveřích, obruče světel, v koupelnách ocelové rámy na osazení umyvadel a odložení ručníků, podnože konferenčních a nočních stolků. A v poslední řadě v prostoru schodiště visící černá ocelová lávka s pochůzným sklem, Propouští světlo do jádra domu a je vnímána v několika osách průhledů a pohledů, poprvé z průjezdu.